- Am venit să te iau acasă. - Pleacă!
Nu pot să fac asta.
- Anterior în "The Gifted"... - Ce se întâmplă?
Am avut dureri de cap de când a plecat Andy.
Când ating lucruri, se mărunţesc.
Eşti cu Purificatorii? Nu cred
- că mă alătur unui... - Grup al urii?
Mutanţii care au scăpat din spital sunt periculoşi. Arată tuturor
că Purificatorii reprezintă o parte a soluţiei.
Haideţi. Doctorul să aşteaptă.
Cu opt ani în urmă
A sosit timpul pentru un nou exerciţiu, fetelor.
Acesta este un om rău care are un secret.
Am nevoie de voi să priviţi în mintea lui şi să-mi spuneţi care este acesta.
Nu mă obligaţi să vă cer din nou, fetelor.
Vă rog să nu o faceţi.
Este speriat.
- Crede că îi vei găsi familia. - Şi îi vei răni,
- pentru că sunt mutanţi. - Săpaţi mai adânc.
Spuneţi-mi unde sunt.
Nu vrea să se gândească la asta.
Nu vrea ca noi să aflăm.
Atunci lucraţi împreună, aşa cum am discutat.
Trei minţi într-una.
Te rugăm să nu ne obligi.
Este extrem de speriat pentru familia sa.
Ştii regulile, Esme.
Vă pasă de familia lui...
sau a voastră?
Vă rog! Vă rog să nu o faceţi!
Îi vor ucide!
Marvasmar - Subtitrari-noi Team are plăcerea de a vă prezenta:
The Gifted Sezonul 02, ep 06-"iMprint"
Resincronizare: ruby2hora
Bună. Scuze...
au nevoie de noi la pregătire... acum.
Din nou? Ne pregătim din nou?
Da. Asta au spus surorile Frost.
Ne-au pus să trecem prin simulări nebuneşti
toată săptămâna, fără oprire. Ce este de această dată?
Atac asupra unui transport blindat?
O urmărire prin oraş?
De fapt, am auzit ceva despre o echipă SWAT.
Ireal.
Începe să fie din ce în ce mai bine.
Cred că Reeva vrea doar să ne pregătim pentru următoarea misiune.
Şi ea unde a fost în ultimul timp?
Cel puţin este în clădire?
Ştii cum este ea. A plecat să se ocupe de lucrurile importante.
Nu vorbeşte niciodată despre asta.
Da. Ei bine, ar fi bine să înceapă să o facă.
Deci, asta înseamnă că mergi sau...
pentru că Rebecca este deja acolo.
Da. Voi fi acolo într-un minut.
Bine.
Îmi pare rău, copilă.
Mama trebuie să muncească.
Da.
Dar asta?
Acum totul trebuie să aibă mâneci.
Nu pot să cred că trebuie să purtăm îmbrăcăminte din sezonul trecut,
pentru că ai lăsat acea lanternă umană să te apuce.
Simularea holografică activă.
Deschideţi focul!
Prindeţi-i!
Bravo.
- Încă mai este nevoie de muncă. - Pot să o fac mai bine.
Am fost lentă cu aceşti indivizi de la sfârşit.
Nu, ai fost nemaipomenită.
- Uite cine a venit. - S-a întâmplat ceva, Lorna?
Tu să-mi spui. Ne antrenăm pentru o treabă misterioasă,
jucându-ne cu echipa SWAT într-un Whac-A-Mole plin de holograme?
Nu trebuie să fii supărată.
Acestea sunt doar scenariile cazurilor cele mai rele.
Ultima dată când am mers pe teren, aproape că am intrat într-o ambuscadă
a Mutanţilor în Subteran, iar acum ce facem?
Ne pregătim să luăm foc din toate părţile?
Ce fel de misiune este asta?
Una importantă.
Iată ceva ce este important pentru mine.
Copilul meu, pe care de-abia dacă l-am văzut de două zile,
din cauza tuturor acestor antrenamente,
care poate observa dacă se întoarce mama acasă plină de gloanţe.
Trebuie să ştiu planul real.
Vei şti atunci când este necesar să ştii. Ai încredere în mine.
Suntem cu toţii în aceeaşi tabără, Lorna.
Oare?
Voi face asta să fie foarte simplă pentru tine.
Fie îmi spui despre ce este vorba în această mică operaţiune, fie m-am retras.
Nu mai văd niciun semn de comoţie.
Îmi voi da cu presupusul şi te voi declara
- recuperată. - Mulţumesc.
Cum este doctorul Kelsey?
A scăpat ca prin urechile acului.
Va fi mai bine până se va redeschide clinica.
Este puţin năucit.
Îmi pot imagina.
De partea bună a lucrurilor,
am putut să depistez psihiatrul
care a lucrat în acel spital
unde l-ai văzut pe Andy.
Ne-am făcut programare pentru mâine.
- Chiar crezi că este o idee bună? - Da.
A lucrat în acel spital în care au fost închişi mutanţii.
Ei bine, se pare că
i-a părut rău pentru modul în care au fost trataţi,
aşa că este posibil să fie dispusă a ne da unele informaţii
despre fata pe care a scos-o Andy.
- Şi dacă nu o va face? - Trebuie să încercăm.
Dacă putem să aflăm de ce au dorit acea fată, pe Rebecca,
suntem cu un pas mai aproape de Andy.
Eşti sigură că veţi fi bine mâine, fără mine?
- Încă mai cred că ar trebui să merg. - Reed, trebuie să te antrenezi.
Trebuie să reuşeşti să-ţi ţii puterile sub control.
Medicamentele pentru anxietate nu funcţionează
şi efectele secundare devin tot mai urâte.
- Nu putem să schimbăm doza? - Iubitule.
Ştiu că vrei să dispară,
dar trebuie să te ocupi de asta, nu doar să iei medicamente.
Este atât de dificil de explicat.
Atunci când se întâmplă, simt că mă înec.
Ca...
Cum anume?
Ca atunci când m-am îmbolnăvit, când eram copil.
- Cât tata m-a îmbolnăvit. - Hei.
Pare că totul se întâmplă deodată.
Lasă-l pe John să te ajute.
Nu văd cum poate ajuta un antrenament. Este doar ceva care se întâmplă.
Încearcă.
Îmi amintesc cum erai atunci când ai fost la facultatea de drept.
Te pricepeai să înveţi lucruri noi.
Eşti destul de bun în orice privinţă, atunci când vrei să fii.
Mereu m-ai făcut să simt că pot să fac orice.
Poţi.
Vă amintiţi cu toţii de Turner.
Mulţumită lui am lovit acea clinică a mutanţilor de săptămâna trecută.
Şi chiar a făcut o treabă bună
cu câteva dintre dosarele pacienţilor pe care le-am găsit acolo.
Jace.
Conform acestor dosare, ei au trimis mulţi
dintre pacienţi către un spital din Baltimore,
dar se pare că unii dintre ei nu au mai apărut.
Cei care aveau mandate de arestare.
Te gândeşti la Mutant în Subteran?
Cine altcineva poate face să dispară fugari mutanţi?
Există o bază acolo, asta o garantez.
- Acum... - Da. Hai să ne ridicăm fundurile şi să
mergem în Baltimore, pentru a face puţină agitaţie.
Ascultaţi o clipă.
Vă rog. Trebuie să fim inteligenţi în privinţa asta.
Aceşti terorişti au fost cu un pas înaintea Serviciilor de Pază,
pentru că utilizează sistemul.
Se folosesc de societatea noastră să fie împotriva noastră.
Ordine de judecată, mandate.
Unul dintre ei intră într-o biserică şi, dintr-o dată, sunt de neatins.
Noi nu avem aceste reguli.
Îi putem scoate din ascunzătoare, îi urmărim, îi prindem
şi îi blocăm pentru ca federalii să îi adune.
Deci, doar începem să facem treaba lor?
Permiteţi-mi să întreb ceva,
domnul care aduce o armă la o întrunire.
De ce sunteţi aici?
De ce sunteţi cu toţii aici?
Cred că, din aceleaşi motive pentru care sunt şi eu aici.
Vreţi să faceţi cartierul să fie sigur din nou, nu-i aşa?
Şi aş spune că majoritatea oamenilor sunt de acord cu voi,
dar puteţi ghici ceva?
Domnii şi doamnele obişnuite de pe stradă nu doresc să fie
de partea unui grup al urii.
Şi dacă veţi continua să fugiţi,
fluturând armele, bătând doctorii,
exact aşa vă vor vedea oamenii.
Vă văd ca pe un grup al urii, dar dacă faceţi asta corect,
vor veni către cauza voastră.
Am ratat partea în care te-am pus la conducere?
Hei! Liniştiţi-vă.
Iată cum va fi. Am vorbit cu conducerea.
Vor rezultate. Vom da acestui plan o şansă.
La ordinele mele.
Ne-am înţeles?
Adevărul este că, a sosit momentul ca cineva să rezolve problema mutanţilor.
Şi vom fi noi cei care o facem.
Am sperat că vei veni.
Andy, ce este acest loc?
Aici ne antrenăm.
Puteai să mă ucizi.
Ştiu. Îmi pare rău,
dar te-am avertizat.
- Nu-mi sta în drum. Bine? - Acesta nu eşti tu.
Cum ai putea să-ţi răneşti propria familie?
Asta este familia mea acum. Iar ei mă fac să fiu mai puternic.
- Şi pe tine te pot face mai puternică. - Nu o face.
Acesta nu trebuie să fie un război.
Nu te-ai săturat să alergi?
Cercul Interior ajută oamenii.
Şi noi.
Chiar crezi că ducând câţiva mutanţi
în Mexic asta este ajutor?
Lauren, noi putem face lucruri pe care nici nu ţi le poţi imagina.
Am crezut că aţi spus că puteţi să vă ocupaţi
de pregătirea echipei cât timp sunt plecată.
Ne pare rău.
Ai ştiut cât era de volatilă Polaris atunci când am recrutat-o.
Cred că ai spus că "avem nevoie de spiritul ei".
Nu-ţi face griji, putem să o aducem din nou în grup.
Era un lider în Subteran.
Nu îi place să fie lăsată în întuneric.
Niciuneia dintre noi nu îi place.
Mă ocup de informaţii pentru a ne proteja pe toţi.
Desigur.
Dar dându-i Lornei o bucată din puzzle nu va ameninţa întregul peisaj.
Noi i-am cerut să ni se alăture.
Şi să creadă în cauza noastră.
Se pare că avem o alegere.
Să avem încredere în ea sau să o pierdem.
Fie. Am afaceri de care trebuie să mă ocup, aşa că rezolvaţi asta.
Desigur.
Poţi conta pe noi.
Şi, fetelor...
Nu mă faceţi să regret asta.
Sunt pe cont propriu
Este totul aranjat de partea ta?
Bine. Dacă ceva merge prost,
este suficient să spun că eşecul faţă de mine
va fi nimic în comparaţie cu consecinţele pentru tine.
E-n regulă...
E-n regulă.
Mamei îi pare rău că nu a fost prin preajmă mai mult.
Da.
În sfârşit am reuşit să o adorm.
A plâns toată dimineaţa.
Am vorbit cu Reeva.
Ţi-am spus,
nu merg orbeşte într-un măcel.
Şi nu îţi cerem să o faci.
- Vrem să-ţi spunem planul. - Serios?
Avem hărţi, planuri ale rutelor,
- planurile ţintei. - Când lucrurile vor merge prost,
planurile sunt la fel de utile ca lista dorinţelor înaintea morţii.
Trebuie să merg acolo, în persoană, să o văd.
Trebuie să ştiu pentru ce îmi risc viaţa.
Bine? Îi sunt dator ei.
În regulă.
Vom merge.
Până acum, puterile tale s-au manifestat accidental, sub stres.
Când emoţiile tale nu mai sunt sub control,
puterile au ieşit să controleze totul.
Nu mi-am pierdut controlul. Sunt bine.
În regulă. Arată mai mult. Aici.
Doar... relaxează-te.
Închide ochii şi inspiră.
Cum te simţi?
Mă simt ca un individ cu mâna pe calorifer.
Încearcă să sapi puţin mai adânc.
Nu poţi să-mi arăţi tehnica?
Nu există o singură tehnică.
În regulă. Activarea puterilor tale,
asta începe cu ceea ce se întâmplă cu tine la interior.
Bine,
încearcă asta.
Concentrează-te pe un moment când s-au manifestat puterile tale.
Cum ai simţit atunci când ai distrus maşina când erai cu Lauren.
Tată!
Nu se întâmplă nimic.
Reed, pot să-ţi aud bătăile inimii. Nici măcar nu sunt ridicate.
Am înţeles, Reed. Vrei o scurtătură, nu-i aşa?
Vrei să recuperezi 30 de ani de experienţă
într-o după-amiază, fără să faci niciun efort.
Dar pentru a manevra asta, trebuie să-ţi înfrunţi temerile.
Ştiu că îţi este teamă să te gândeşti la amintirile
- care sunt prea dureroase. - Nu este adevărat.
Bine. Ai o altă scuză pentru mine? Ai un alt motiv pentru care crezi că eşti special?
Deci, ai de gând să-mi spui că ai controlul acum?
Băieţi, trebuie să vedeţi asta.
A sunat Shatter. Tocmai ce ne-a trimis asta.
Purificatorii au aruncat în aer o biserică sanctuar din Baltimore.
- Dumnezeule. - Acum aruncă în aer biserici.
Acesta este un pas nebunesc foarte mare, chiar şi pentru ei.
Au un grup mare de refugiaţi care au pierdut totul şi niciun loc în care să-i mute.
Shatter va lua cât de mulţi va putea
la baza din Baltimore, dar are nevoie de ajutorul nostru.
Au nevoie de acte, maşini, locuri de muncă.
Ei bine, am verificat scanerele poliţiei.
Poliţiştii au ieşit cu toţii.
- Nu este un moment bun de mutare. - Da.
De aceea trebuie să mergem.
Trebuie să le arătăm că încă mai suntem aici.
Trebuie să fim aproape de Mutant în Subteran, mai ales acum.
Baza Mutant în Subteran din Baltimore
E păcat că asta-i
ceea ce este necesar să vă aducă mutrele urâte aici.
Shatter, şi eu mă bucur să te văd.
- Şi eu. - Deci, care este situaţia?
Avem 20 de refugiaţi din biserica aruncată în aer.
Au fost filtraţi toata ziua. Şi am ajuns deja la maxim.
Lucrurile au devenit şi mai urâte după atacul din acel spital
- de săptămâna trecută. - Minunat.
Cercul Interior a făcut dezastrul... iar noi curăţăm.
Este mai rău de atât.
Grupul de oameni care obişnuia să ne ajute, nici nu mai răspunde la telefoane.
Trebuie să luăm numele persoanelor care au venit
şi să începem să le facem acte. Îmi aduc echipamentul.
Noi trecem la nume.
- Eşti sigur că poţi face asta? - De ce?
- Crezi că voi exploda? - Reed, ai dezintegrat
un calorifer din fier mai devreme.
Eram doar... copleşit.
Sunt suficient de puternic să mă menţin cât timp fac câteva acte.
Reed, nu este vorba despre a fi puternic.
Nu vei şti ce te opreşte, până nu te ocupi de teama şi mânia
- care declanşează acest lucru. - Nu ştii nimic
- despre ceea ce simt. - Nu, dar tu ştii.
Şi trebuie să stăpâneşti acele sentimente, altfel nu vei avea niciodată controlul.
Când ţi-a suprimat tatăl tău gena X,
ţi-a furat şi şansa de a lucra cu asta atunci când trebuia.
John, apreciez asta, dar voi trece prin asta
în felul meu.
Avem toate informaţiile personale pe care le-am putut aduna.
Mulţi dintre aceşti oameni au locuit
în adăposturi şi biserici de ceva vreme.
Ar trebui să fie suficient. Dă-mi să văd.
Am auzit puţin din ceea ce ai discutat cu John.
- Ei bine, asta nu... - Nu, doar ascultă-mă.
Ştii cum am aflat că eram mutant?
Am mers la culcare într-o zi ca un copil normal
şi m-am trezit arătând aşa,
iar tot ceea ce atingeam se transforma în cristale.
A fost înfricoşător.
Când m-am uitat în oglindă,
am văzut un monstru.
Aşa că...
am încercat să-l ucid.
Nu am oprit lumina, dar...
am deschis puţin fereastra.
Presupun că, uneori, cu cât refuzi mai mult
lucrurile cu care nu te poţi confrunta,
cu atât faci mai mult rău.
Poftim.
Muşeţel. Serios?
Dacă vrei să fii o mamă calmă, trebuie să arăţi aşa.
Ai vrut să vezi ţinta.
Acolo este.
- O bancă? - Nu este doar o bancă.
Au un sistem de detectare a mutanţilor.
Nu ne putem apropia fără oprirea alarmei.
Acum înţeleg de ce ne-a pus Reeva să ne antrenăm
- trăgându-se din toate părţile. - Lorna,
acest loc a fost construit pe suferinţa mutanţilor.
Creed Financial a început finanţarea sclaviei mutanţilor în anii 50
în America de Sud.
Au impus legislaţia antimutantă în anii 70,
pentru proprietarii din ghetourile mutanţilor.
Şi au petrecut anii 90 producând epidemia Kick.
S-au implicat în toate,
chiar şi în filialele Purificatorilor locali.
Dar acesta este exact genul de lucru
pentru care ai venit în Cercul Interior.
Cu toate secretele Reevei, cum ar trebui să ştiu pentru ce este ceva?
Ai văzut ce s-a întâmplat după ce am lovit spitalul.
Sute de mutanţi au ieşit pe străzi.
Dacă lovim acest loc, poate ies mii.
Vom inspira o armată.
În regulă. Uite...
asta...
nu este doar o cauză.
Este ceva personal.
Pentru mine
şi surorile mele.
Creed Financial a subvenţionat laboratorul care ne-a creat.
V-a creat?
Surorile mele şi cu mine...
suntem clone.
Ne-au pus să facem lucruri îngrozitoare.
Am continuat ani de zile, până nu am mai suportat.
Am oprim paznicii înainte să ne pună gulerele.
Şi am făcut ceea ce a trebuit să facem.
Foc. Foc. Foc. Foc.
Aveam 13 ani.
Foc.
Am ieşit,
dar nu am scăpat de ceea ce ne-au făcut,
de lucrurile pe care ne-au obligat să le facem.
Ştiu că este un risc, Lorna,
dar unele riscuri merită să fie asumate.
Cred că avem o problemă.
- Ce este? - Am vorbit cu mai mulţi refugiaţi
din biserică despre cele întâmplate.
Niciunul nu a fost rănit.
- Nu este un lucru bun? - Pare a fi puţin ciudat.
Dacă mai mulţi Purificatori au aruncat în aer o biserică, să rănească mutanţii,
- de ce nu este niciunul rănit? - Pentru că este o cursă.
Trebuie să-i scoatem pe toţi de aici.
Merg să iau oamenii din spate.
- Mergi. Mergi. - Prea târziu.
Sunt aici.
Haideţi. Să facem asta.
V-am înconjurat.
Toţi cei din Mutant în Subteran
care doresc să se predea, nu vor fi răniţi.
Veţi fi predaţi autorităţilor.
Nu par a fi dispuşi să se predea.
S-ar putea. Hai... să aşteptăm câteva minute.
- Eu spun să luăm cu asalt castelul. - Nu o facem... nu
atacăm nimic. Nu suntem aici să vărsăm sânge.
Suntem aici pentru dreptate. Liniştiţi-vă.
Ce urmează, Jace? Degetele cu care tragem
- încep să ne mănânce îngrozitor pe aici. - Chiar contează
dacă-i scoatem afumaţi sau îi afumăm de tot?
Da, contează!
Ascultaţi-mă cu mare atenţie.
Teroriştii şi criminalii sunt în interior, nu aici.
Noi suntem băieţii cei buni aici.
Amintiţi-vă asta.
Trebuie să vorbesc cu Reeva, dar...
putem conta pe tine?
Încă mai vreau să mă uit peste planul de atac, dar mă bag.
Aveai dreptate.
Dacă vom face asta, trebuie să avem încredere unii în alţii.
Mă bucur că am făcut asta.
Şi eu.
Dar să nu-mi mai dai să beau vreodată ceai de muşeţel.
Unde ai auzit acest cântec?
Nu ştiu.
Este ceva ce mi-a rămas în minte.
Probabil dintr-un film vechi.
Nu prea cred.
Acesta este un cântec de leagăn pe care-l când copilaşului meu.
Ei bine... probabil că l-am auzit.
Mătuşa mi l-a cântat când eram copilă.
Ea l-a învăţat de la mama mea. Este tot ceea ce am de la ea.
Îl cânt lui Dawn doar când suntem singure.
Ai fost în mintea copilului meu?
Lorna, despre ce vorbeşti?
Răspunde-mi. Când a încetat Dawn să plângă mai devreme,
- tu ai fost în mintea ei? - Nu. Nu aş face niciodată ceva...
- Nu mă minţi! - Nu am vrut să fac niciun rău.
- Era supărată şi eu... - Asta este ideea ta de încredere?
Este ceva real din ceea ce îmi spui?
Te rog, nu... nu înţelegi.
Nu, înţeleg. Nimic
din ce spui nu este real.
Te rog, Lorna, Nu pot să respir.
Dacă tu sau surorile tale
o mai priviţi pe fiica mea din nou, vă voi ucide.
Scuze.
Nu am putut să te las să faci ceva ce vei regreta.
Să-ţi ţii monştrii departe de mine şi de fiica mea.
Esme, eşti bine?
Cabinetul dr. Taylor este aici.
Ascultă.
Vreau să vorbesc cu tine despre ce s-a întâmplat între tine şi Andy la spital.
Simt că te-am presat să-l înfrunţi atunci când nu erai pregătită.
Tot continui să-ţi spun, mamă...
că nu a fost vina ta.
Pur şi simplu nu pot renunţa la ideea că putem să ajungem la el.
Noi am avut un alt vis aseară.
- Chiar crezi că are şi el aceste vise? - Ştiu asta.
Nu l-ai recunoaşte.
S-a schimbat. Este mult mai puternic.
Am vorbit cu John.
Nu este neobişnuit ca Andy să devină mai puternic.
Puterile se dezvoltă şi se schimbă.
- Şi ale tale ar putea să o facă. - Apoi ce va urma?
- Să lupt din nou cu Andy? - Să sperăm că nu se ajunge la asta.
Poate că va veni acasă când...
- Nu vine acasă. - Când va realiza
- că este greşit ce face... - Tot nu înţelegi.
Andy nu vrea să fie salvat.
El crede că Cercul Interior ajută oamenii.
Mutanţii spun că sunt eroi.
Poate că el are dreptate.
Poate că noi suntem cei care trebuie să fim salvaţi.
Vă mulţumim foarte mult pentru că ne-aţi primit
într-un timp atât de scurt, dr. Taylor.
Desigur.
Este o tragedie ce s-a întâmplat la spital.
Ceai?
Desigur.
Pentru ce pacient aţi venit?
Nu cred că aţi menţionat.
Speram să ne puteţi spune ce s-a întâmplat
cu verişoara noastră, o tânără, numele ei este Rebecca Hoover.
Ea este... verişoara voastră?
Da...
nu am fost prea apropiate
cu această parte a familie de ceva vreme.
Doar că... acum când ştim
că gena X este în sângele nostru,
ne-am gândit că ar trebui să ştim mai multe despre ea, poate
să aflăm care este puterea ei.
Eu...
vă voi spune ceea ce pot.
Desigur, nu am mai lucrat la spital de ceva vreme.
Da. Şi de ce aţi plecat?
Am avut probleme cu tratamentul pentru unii dintre pacienţi.
Oricând sunt închişi oamenii împotriva voinţei lor,
este o situaţie dificilă.
Merg să-mi aduc notiţele.
Ceva nu este în regulă.
Lauren, ştiu că nu îţi place asta...
Nu, nu este vorba de asta. Ea este speriată.
- De ce ar fi speriată? - Nu ştiu.
Hei, Lauren.
Da, te rog. Am nevoie de ajutor.
Acum, hai să încercăm asta din nou.
Spune-mi... despre Rebecca Hoover.
- Te rog, ce doreşti? - Avem nevoie doar de informaţii.
Nu pot discuta despre pacienţii mei.
Pacienţi?
Ai torturat aceşti oameni.
I-am tratat cât de bine am putut.
I-ai închis în cuşti ca pe animale!
Hei, ştiu că ai făcut tot ceea ce ai putut.
Am vorbit cu unul dintre pacienţii tăi.
Michael. Îţi aminteşti de el?
A spus că ai fost drăguţă cu el.
De aceea am venit la tine.
Am încercat,
dar nu a depins de mine.
- Ar fi trebuit să fac mai mult. - Atunci ajută-ne acum.
Michael a spus că ţi-a părut rău pentru modul cum au tratat-o pe Rebecca,
că a fost abuzată şi închisă.
Au luat-o câţiva oameni foarte periculoşi
şi trebuie să aflăm pentru ce.
Pentru că ei îl au şi pe fiul meu.
Doamne, îmi pare foarte rău.
Ce este?
Trebuie să vă arăt ceva.
Am înregistrat toate sesiunile cu pacienţii noştri la spital.
A trebuit să o drogăm. Altfel, ea putea să-şi întoarcă gulerul pe dos.
Poliţiştii au aflat asta pe calea cea grea.
Ea avea abilitatea de a întoarce lucrurile.
Un fel de manipulare a dimensiunii.
Asta s-a întâmplat după ce a venit.
Am crezut că era sub efectul medicamentelor. Am greşit.
Mi-am dat demisia în aceeaşi zi.
Autopsia a spus
că l-a întors pe dos.
Doamne.
Aşa am ştiut că nu eraţi rudele Rebeccăi.
Aşa i-a ucis şi pe ei.
Suntem la ora amatorilor.
Ai fost neglijentă.
Ai început să ai sentimente şi ai lăsat garda jos.
- Am făcut ce trebuia pentru a o convinge. - Da.
- Ea părea a fi extrem de convinsă. - Cred
că ultimul lucru pe care vi l-am spus, a fost "nu mă faceţi să regret asta".
- Nu-ţi face griji. - Noi am stricat, noi vom...
- Repara. - Nu ne putem permite
să mai facem greşeli.
Avem nevoie de Lorna pentru ca acest plan să funcţioneze
şi avem nevoie de ea până mâine.
Va trebui să folosim o abordare... mult mai directă.
Nu o putem controla pe Lorna aşa, nu pentru totdeauna.
Fiind vorba între noi,
putem să o facem suficient de mult timp pentru a-ţi repara greşeala.
Controlul minţii oamenilor nu poate fi soluţia la toate lucrurile.
Esme, asta facem.
Asta suntem.
Nu, asta a vrut el să fim.
Ai spus că vom construi o lume nouă.
Dar dacă vrem să construim ceva care să dureze,
ceva real,
atunci oamenii trebuie să creadă, în special Lorna.
Îţi admir pasiunea, Esme,
dar nu ne putem permite să devenim sentimentale.
Cu toţii facem sacrificii aici.
- Rămâne stabilită cina de joi? - Aştept cu nerăbdare.
Şi eu.
Hei, luaţi-vă lucrurile şi să plecăm.
Este tot Jace Turner. El a fost la clinică.
- Trebuie să ne fi urmărit cumva până aici. - Este aproape la fel de bun ca tine.
Dacă poţi să-i teleportezi pe toţi acolo, avem o şansă de a ieşi la drum.
Vor observa când vom sări în spatele lor ca popândăii.
Nu ştiu ce crezi despre tine, dar eu nu pot fugi mai repede decât o maşină.
Eclipse, Skyler şi Naya ne pot acoperi.
Shatter şi cu mine le vom pune piedici.
Hei, toată lumea, la semnalul meu, pregătiţi-vă să fugiţi!
Voi deschide un portal. Am nevoie să treceţi prin el
cât de repede puteţi şi să vă ascundeţi la fel de repede.
- Bombă! - Este gaz!
Să iasă toată lumea!
Fugiţi!
Mergeţi în spatele clădirii.
Clarice. Clarice.
Vino aici.
Să mergem. Să mergem.
Mişcaţi-vă! Jos!
Trebuie să ne întoarcem pentru ceilalţi.
Nu putem. Acesta este gaz Halothane-X.
Dacă te întorci acolo, vei fi inconştient în câteva secunde.
Halothane-X? Nu au încetat poliţiştii să mai folosească asta
după ce au fost călcaţi în picioare toţi acei oameni?
Nu avem de-a face cu poliţiştii.
Trebuie să ieşim, omule.
Cu aceşti indivizi de lângă maşini, suntem ţinte mobile.
- Ce facem acum? - Mai există vreo cale de ieşire?
Există... există un tunel de serviciu în acea parte a clădirii.
Dar este dincolo de perete.
Îl folosim să aducem oamenii, dar nu putem ajunge la el
fără să ne întoarce la gaze.
- Pot ajuta cu peretele. - Ei bine,
tot va trebui să ne ocupăm de indivizii de afară.
- Poate reuşesc să-i elimin eu. - Nu poţi ieşi acolo, omule.
Corpul meu se poate descurca cu cele mai multe arme mici.
- Eşti sigur? - Asta-i singura şansă pe care o avem.
- În regulă. - Bine.
Trei, doi...
Haide. Haide.
Haide.
La naiba.
Ray!
Hei, puştiule.
Haide, Reed.
Poţi să faci asta.
Uită-te în interior.
Este în tine.
Nu mă obliga să fac asta! La pământ!
Dar tu şi mama nu aţi vorbit niciodată
despre ce ar putea să însemne pentru mine întoarcerea lui Andy acasă.
El este fiul tău.
Shatter!
Urmaţi-l. Mergeţi, repede!
Haide.
Mergi! Ia-o. Ia-o.
Ţi-am spus să stai dracului departe de noi.
- Nu am fost limpede? - Uite,
dacă vrei să mă decapitezi, bine.
Te rog doar să mă asculţi.
Nu ar fi trebuit să intru în mintea copilului tău.
- Da. - Ea plângea
şi trebuia să vorbesc cu tine.
A fost greşit şi îmi pare rău,
dar am simţit ceva în ea.
Ceva ce nu am mai simţit niciodată.
Iubirea unei mame.
Nici eu nu am avut o mămică.
Asta nu-ţi dă dreptul să invadezi mintea copilului meu.
Nu, nu o face. Te-am...
manipulat pentru că avem nevoie de tine.
Pentru că asta facem.
Noi... obligăm oamenii să facă ceea ce avem nevoie să facă.
De... de asta am fost făcute.
Asta nu este o scuză. Nu trebuie să accepţi asta.
Noi nu am făcut-o.
Meriţi să ştii toată povestea.
- Despre ce vorbeşti? - Nu am început ca tripleţi.
Esme, Phoebe, Sophie,
pregătiţi-vă pentru serviciu.
În timpul exerciţiilor noastre,
au ţinut pe două dintre noi încuiate, ca pe un avantaj.
Celeste şi Mindee au trebuit să rămână închise în acea zi.
Luaţi-vă armele.
Trageţi.
Când ne-am decis să evadăm, am crezut că putem să salvăm pe toată lumea.
Ne-am înşelat.
Pe Mindee şi pe Celeste nu le-am putut scoate.
Nu am spus nimănui această poveste până acum.
Nici Reevei.
Am simţit moartea.
Am fost o parte a surorilor mele atunci când au murit.
Am simţit durerea
şi teroarea,
ca şi cum mi s-ar fi întâmplat.
Şi aş face orice...
orice, pentru a-ţi proteja fiica de asta.
Îmi pare rău, dar...
am vrut să ştii că, indiferent dacă te alături nouă în această luptă,
sunt de partea ta...
şi a ei.
Ai făcut-o, amice.
Autorităţile au ridicat toată baza.
Cea mai mare arestare a mutanţilor de ani de zile.
Nu am vrut să meargă aşa lucrurile.
Uite. Au fost cuvinte preţioase
despre faptul că nimeni nu va fi rănit.
Dar acel om care a murit, ştia pentru ce s-a înscris.
A murit ca un erou şi a inspirat alţi 12 să vină.
Dacă vrei să faci o omletă, trebuie să spargi câteva ouă.
Iar acel individ pe care l-ai despicat...
se pare că Humpty Dumpty trebuia să fi murit în Atlanta.
Ai spus că soţia ta a crezut că urmăreşti
o teorie a conspiraţiei tâmpită?
Uită-te la tine acum.
Haide.
Băieţii dau de băut la Patron.
Eşti unul dintre noi acum, frate.
Lauren, aşteaptă.
Este ceva ce trebuie să-ţi spun.
Ce este?
M-am gândit şi am realizat în toată această călătorie,
că am făcut aceeaşi greşeală ca înainte,
implicându-te într-o luptă care nu este a ta.
Mamă...
Nu este sarcina ta să-l aduci înapoi pe Andy.
Este sarcina mea.
Doamne.
Iubito, ştii că te iubesc la fel de mult ca pe fratele tău, nu-i aşa?
Nu te-am pune în pericol niciodată pentru a-l salva pe el.
Ştiu asta...
dar ai văzut acelaşi lucru ca mine.
Andy crede că face ceea ce trebuie.
Dar Cercul Interior a recrutat-o pe acea psihopată.
Dacă nu se întoarce de bună voie,
va trebui să mă lupt cu el şi să-l aduc înapoi chiar eu.
- Ce s-a întâmplat? Unde este Reed? - Poate este mai bine dacă nu mergeţi la el.
Ce?
- Doamne... - Nu te apropia!
Nu se opreşte.
Nu pot să o fac să se oprească.
Marvasmar - Subtitrari-noi Team a avut plăcerea de a vă prezenta:
The Gifted Sezonul 02, ep 06-"iMprint"
Resincronizare: ruby2hora